ЕТНОМОТИВИ ОБРАЗУ ДЕРЕВА ЖИТТЯ У ТВОРАХ СУЧАСНИХ УКРАЇНСЬКИХ МИТЦІВ ЯК ШЛЯХ ДО КУЛЬТУРНОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ В ЄВРОПЕЙСЬКОМУ ПРОСТОРІ - Полюшкін, Сергій Сергійович; Харченко, Катерина Сергіївна (Теорія та практика дизайну, 2025)
Мета. Виявити та дослідити, як етномотиви образу «Дерева життя» репрезентуються в сучасних українських мистецьких практиках і як працюють на формування та пізнаваність української культурної ідентичності в європейському просторі. Методологія. Застосовано міждисциплінарний підхід: семіотичний аналіз символу «світового дерева» в українській традиції; іконографічний та порівняльний аналіз творів Аліни Гаєвої (проєкт «Сад життя», співпраця з AGA.TE), Ольги Пілюгіної (серії гобеленів), Анжели Юрківської (багатошарова витинанка), а також рефлексія щодо монументальних панно «Дерево життя» й «Боривітер» Алли Горської та співавторів (1967, Маріуполь). Результати. Окреслено інваріанти образу (вертикальна вісь, коренева – стовбурова – крона як трирівнева модель світу; мотиви квітів, птахів, плодів; симетрія / дзеркальність) та їх сучасне переосмислення: а) у графіці та ювелірних формах б) у художньому текстилі; в) у паперовій пластиці; г) у монументальному мистецтві 1960-х). Наукова новизна. Запропоновано типологію сучасних репрезентацій «Дерева життя» в українському мистецтві, що поєднує етнографічні витоки та медіальні трансформації. Показано, як символ стає «оператором ідентичності» – засобом культурної орієнтованості, пам’яті та європейської комунікації. Практична значущість. Матеріал може бути використаний дизайнерами для створення експозицій, освітніх програм і сучасних дизайн-продуктів із коректною роботою з національними мотивами; мистецькими студіями – для створення колекцій на основі локальної спадщини; громадами – для практик комеморації та культурної дипломатії.