ЕРГОНОМІКА В ДИЗАЙНІ ДИТЯЧИХ ІНТЕРАКТИВНИХ СЕРЕДОВИЩ - Малік, Тетяна Вячеславівна; Козярук, Ілона Вікторівна (Теорія та практика дизайну, 2025)
Мета. Метою дослідження є розробка принципів ергономічного та інтерактивного дизайну дитячих середовищ, які забезпечують комфорт, безпеку та сприяють розвитку дітей. Робота зосереджена на визначенні впливу правильно проєктованого простору на фізичний, когнітивний та емоційний розвиток дитини. Дослідження передбачає створення рекомендацій для освітніх і культурних установ щодо формування середовищ, що відповідають фізіологічним та психологічним особливостям дітей і стимулюють їхню пізнавальну активність та соціалізацію. Методологія. У процесі дослідження застосовано комплекс методів: спостереження, експеримент, анкетування та аналітичні підходи. Метод спостереження дав змогу виявити закономірності взаємодії дітей із простором і визначити найбільш привабливі для них елементи дизайну. Цей метод широко використовувала Марія Монтессорі, яка спостерігала за поведінкою дітей у спеціально створеному середовищі та адаптувала його для підтримки їхньої автономності та розвитку. Експериментальні методи дали змогу протестувати ефективність різних конфігурацій меблів, освітлення та інтерактивних елементів. Зокрема, у працях про ергономіку та дизайн навчальних середовищ, як-от Democracy and Education Дж. Дьюї, підкреслюється важливість практичного досвіду в навчанні. Опитування батьків, педагогів і дітей забезпечило отримання зворотного зв’язку щодо рівня зручності, безпеки та привабливості середовища. Це дало змогу глибше зрозуміти, як середовище впливає на комфорт і розвиток дитини. Аналітичний підхід використано для систематизації попередніх досліджень та узагальнення теоретичних основ ергономіки й дизайну дитячих просторів. Результати. Дослідження довело, що впровадження ергономічних принципів у дизайн інтерактивних дитячих просторів позитивно впливає на фізичне самопочуття, концентрацію уваги та рівень залученості дітей у навчально-ігровий процес. Ергономічно адаптовані меблі сприяють правильному формуванню постави та зменшенню навантаження на опорно-руховий апарат. Просторове зонування, що передбачає розділення середовища на ділянки для індивідуальної діяльності, спільних занять і відпочинку, підвищує ефективність розвитку та взаємодії дітей. Інтеграція інтерактивних технологій (сенсорні панелі, цифрові дошки, мультимедійні системи) підсилює пізнавальну активність і креативність, формуючи навички самостійного мислення та дослідницької поведінки. Також відзначено, що використання нейтральних або пастельних кольорових гам у поєднанні з природним і штучним освітленням знижує рівень стресу та підвищує працездатність дітей. Контроль акустичних характеристик середовища є не менш важливим чинником для концентрації уваги та комфорту під час навчання. Наукова новизна. Уперше систематизовано ергономічні принципи дизайну дитячих інтерактивних середовищ з урахуванням сучасних педагогічних концепцій та технологічних інновацій. Розроблено інтегративну модель проєктування, що поєднує фізичні, психологічні й соціальні чинники, формуючи цілісне уявлення про взаємодію дитини з простором. Наукова новизна полягає також у введенні поняття «ергономічно-інтерактивне середовище» як адаптивної системи, здатної реагувати на вікові та індивідуальні потреби користувача. Практична значущість. Результати дослідження можуть бути використані в проєктуванні навчальних закладів, дитячих садків, бібліотек, ігрових центрів та арттерапевтичних просторів. Запропоновані принципи формування ергономічного середовища можуть стати основою для створення меблів, інтерактивних модулів і зон творчості. Реалізація цих підходів сприятиме підвищенню якості освітнього процесу, формуванню безпечного, комфортного й естетично привабливого простору, який стимулює розвиток уваги, уяви, моторики та соціальних навичок дітей.