ПРАКТИЧНИЙ ДОСВІД ФОРМУВАННЯ АРХІТЕКТУРНО-ЛАНДШАФТНОГО СЕРЕДОВИЩА БІЛЯ ВОДИ - Шевченко, Людмила Станіславівна; Янко, Аліна Юріївна (Теорія та практика дизайну, 2022)
У статті окреслено практичний досвід формування архітектурно-ландшафтного середовища біля води на прикладі різних країн світу. Це і є метою даного дослідження – проаналізувати теоретичну та практичну базу у формуванні урбанізованого середовища біля води. Для досягнення цієї мети в роботі використано історико-теоретичний, порівняльно-історичний та емпіричний методи. Вони у комплексі дали можливість проаналізувати об’єкт дослідження – архітектурно-ландшафтне середовище біля води. Представлено аналіз попередніх досліджень, так чи інакше пов’язаних з темою – формуванням водно-паркових зон міста, їх прирічкових територій, лінійних парків вздовж малих рік, на заплавних територіях, організацією рекреаційних зон в структурі прибережних територій, художньо-естетичними та конструктивними питаннями формування урбанізованого середовища біля води. Охарактеризовано еволюцію взаємодії міста з водними компонентами, починаючи з найдавніших цивілізацій світу і до сьогодення. Вона змінювалися від комунікації та фортифікації, торгово-ремісничої й промислової до, врешті-решт, формування громадсько-рекреаційного середовища. На початку ХХІ ст. функціональна бідність поступово змінюється інтенсивним освоєнням територій біля води як міського простору. Занедбані та затоплювані території поблизу водних систем почали ставати об’єктами архітектурно-ландшафтних перетворень. Розглянуто цікаві приклади практичної реалізації проектних рішень, які уособлюють кардинальну зміну суто утилітарного відношення до об’єкта дослідження – на прикладі міст Шанхайю (Китай), Чикаго (США), Копенгагена (Данія), Ліона (Франція), Варшави (Польща), Мілану (Італія), Бірмінгему (Англія), Стокгольма (Швеція), Осло (Норвегія), Гамбурга (Німеччина). Представлені приклади ще раз підтверджують важливість водних об’єктів як природно-екологічних і, водночас, містоутворюючих складових сучасного урбанізованого середовища. З’ясовано, що процес формування територій біля води відбувається за рахунок збереження берегової лінії, її зміни з частковою забудовою водного джерела та повним його регулюванням зі зміною берегової лінії.