Систематизація і класифікація офісного простору - Avramenko, D. (Теорія та практика дизайну, 2018)
У статті запропоновано класифікацію офісного простору, яка заснована на основних етапах його еволюції, а саме: ізольовані особисті кабінети; "фабричний формат" офісів; "Бюроландшаф"; "Action Office"; "Action Office 2"; "Co-working" та офіси "Тачдаун". Аналіз еволюції офісних просторів забезпечив абсорбування наступних ключових та найбільш показових співвідношень трьох параметрів: локалізацію, ступінь ізоляції і організацію робочого місця робітника. Виявлено, що локалізація працівника у офісі зумовила його розмежування на два види з класичним (фіксованим) і альтернативним (змінним) робочим місцем. Подальший поділ на підвиди, а саме повний (передбачає лінійно-повздовжнє і атріумне компонування функціональних зон), відмежований і відкритий офіс зумовлений ступенем ізоляції працівника. Чергове розмежування офісного середовище на типологічні групи приватно-індивідуальне, командне і спільне визначене загальною організацією простору робітників. Відповідно перший включає фабрично-виробничий, бюро ландшафт і кубікл, а другий містить тільки стійниковий тип з кластерним підтипом компонування функціональних зон. Третій сформований у контексті альтернативних офісів. Він передбачає відсутність ізоляції та спільну організацію праці, що поділяється на два типи коуворкінг (включає відкритий підтип) і тачдаун офіс (поділяється на квадратно-планіметричний, різнорівнево-сходовий і довільно-неевклідовий підтип). Завершальний поділ адміністративного простору на підтипи, а саме компонуванням основних функціональних зон визначається особливостями тектоніки будинку, що передбачає їх поділ на ізольовано-закриті або офіси з відкритими планувальними характеристиками. Саме поділ на підтипи за особливостями компонування основних функціональних зон офісів сформувало уявлення про сучасні дизайнерські підходи до проектування адміністративних інтер’єрів.