ФОРМУВАННЯ СЕРЕДОВИЩА МУЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ ЯК ЗАСОБУ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ТА ТВОРЧОЇ ПІДТРИМКИ - Гнатюк, Лілія Романівна; Велісейко, Маргарита Вікторівна (Теорія та практика дизайну, 2025)
В умовах тривалого воєнного стресу, психологічного виснаження суспільства та масової втоми від негативних потоків інформації формування інноваційних підходів до психологічної реабілітації та креативної підтримки набуває виняткової актуальності для збереження ментального здоров’я нації. Створення спеціалізованих музичних центрів сьогодні виступає не просто соціальним проєктом, а новітнім підходом до відновлення психоемоційного стану, повернення інтересу до життя та розкриття внутрішніх ресурсів особистості через потужний інструмент мистецької діяльності. Такі центри покликані стати платформою для відновлення емоційної рівноваги, боротьби з апатією та формування нового соціального досвіду, заснованого на взаємодопомозі та творчому самовираженні. Практична цінність дослідження вітчизняних та міжнародних аналогів спеціалізованих закладів свідчить, що ефективність таких центрів значною мірою залежить від здатності створити природне середовище для соціалізації. Кожен із них має власну спрямованість. Дехто робить акцент на класичній музикотерапії, інші – на групових барабанних ритмах або джазових імпровізаціях, а деякі взагалі працюють як відкриті майстерні звукозапису для соціалізації. Усі вони мають також різні цілі: допомогти ветеранам, підтримати дітей із травмою або просто дати перевантаженим містянам простір для розрядки. І кожен із цих форматів надзвичайно важливий, адже в такій тонкій справі, як психологічне відновлення, універсального ключа не існує. Однак є ще один цікавий шлях – використання сучасних музичних хвиль, як-от кей-поп. Його унікальність у тому, що він говорить із різними поколіннями однією мовою: для молоді це – частина ідентичності, а для старших – цікавий культурний феномен, який дає змогу краще зрозуміти своїх дітей. Це створює ту саму безпечну атмосферу, де люди йдуть не на терапію, а на захопливий тематичний захід. У такому просторі, серед яскравих образів, енергійних ритмів і спільноти однодумців психологічне відновлення відбувається ненав’язливо й природно – через те, що не лякає, а, навпаки, викликає щирий інтерес. Такий підхід водночас відкриває й дипломатичні перспективи. Популярність корейської хвилі створює природний міст для глибшого співробітництва з Південною Кореєю – країною, яка не лише розуміє силу культурного впливу, а й послідовно підтримує Україну. Спільні фестивалі, резиденції для музикантів чи обмін досвідом між фахівцями можуть перетворити культурний інтерес на міцні, довгострокові партнерські зв’язки. Музика довела свою ефективність як унікальний інструмент психологічної реабілітації та творчої підтримки, поєднуючи терапевтичний вплив із розвитком творчих здібностей. На відміну від традиційних консультацій музичні практики пропонують непрямий шлях до корекції психоемоційного стану, де мистецтво стає мостом до внутрішніх ресурсів особистості. Сучасні центри вибирають різноманітні музичні напрями, демонструючи, як через звук можна одночасно відновити психологічну рівновагу та розкрити творчий потенціал. Особливу цінність мають формати, що інтегрують ритмічну структуру та соціальний складник сучасних жанрів, створюючи потрійний ефект: музика як терапія, творчість як самовираження та спільність як підтримка. Цей синтез робить музичні центри оптимальним рішенням для комплексної психологічної реабілітації у сучасних умовах. Мета. Дослідити сучасні підходи до створення музичних центрів психологічної реабілітації та креативної підтримки з акцентом на адаптацію міжнародного досвіду до українського соціокультурного контексту. Методологія. Аналіз наукових публікацій та прикладів закордонних і українських музичних центрів психологічної реабілітації, порівняльний аналіз їхніх характеристик. Результати. Виявлено характерні риси сучасних музично-терапевтичних просторів, визначено перспективні моделі психологічної підтримки через музику для українських реалій. Наукова новизна. Системне вивчення закордонних зразків музичних центрів доводить доцільність поєднання міжнародного досвіду з вітчизняними особливостями психологічної реабілітації. Зокрема, обґрунтовано ефективність механізму культурної дистанції, що дає змогу створити психологічний безпечний простір для емоційного відновлення, де музика виступає каталізатором позитивних змін. Практична значущість. Результати можуть бути використані під час проєктування сучасних музичних центрів.