Риси українського бароко в декорі фасадів вулиці Хрещатик в Києві як вираз національної ідентичності - Олійник, Олена (Теорія та практика дизайну, 2019)
Статтю присвячено аналізу декору фасадів та стилістичних особливостей вулиці Хрещатик в Києві. Автором висунуто гіпотезу, що Хрещатик – це єдиний ансамбль цього періоду, що сполучає національні традиції, гармонійне поєднання архітектури з ландшафтом із пафосом радянської архітектури сталінського періоду. В декорі фасадів будинків використано елементи українського бароко, що вирізняє його з неокласичних ансамблів 40-50 років інших країн. Хрещатик був зведений в результаті кількох турів конкурсу, сформований у відповідності до чіткого плану і в дуже стислий термін, але з повним збереженням вцілілої забудови та використанням національних художніх традицій. Нарешті, саме Хрещатик і його інтегральна складова – Майдан Незалежності – стали місцем подій, що спричинили радикальний вплив на хід української та європейської історії в цілому та сприяли ідентичності нації під час протестів 2004 та 2013 рр. Він є місцем, де жили й творили люди, що зробили видатний вклад в розвиток світової історії, культури та науки. Ці критерії визначають його універсальну цінність, що дозволяє рекомендувати цей ансамбль до включення в Список світової спадщини ЮНЕСКО. Забудова Хрещатика стала видатним явищем в розвитку архітектури України. Залишаючись одним з найяскравіших творів т.зв. «тоталітарної архітектури», Хрещатик в той же час є для українців національним символом здобуття народом перемоги, улюбленим громадським простором. Закладені в проект відбудови Хрещатика ідеї залишаються актуальними і сьогодні. Він став унікальним прикладом перетворення масштабу провінційного міста на європейський столичний, подібного до Відня або Парижу. В масштабі і характері забудови геніально враховано розмір центральної магістралі, що водночас відповідає столичному масштабу і зберігає притаманну цьому місту ліричність і гуманність. Разом з тим архітектура Хрещатика, що опиралась на національні та барокові традиції української архітектури, що було неможливо в період сталінського тоталітаризму, несла в собі таким чином прихований протест та сприяла формуванню національної ідентичності